Tekstityksen versionumero: 1.1 Päiväys: 24.11.2007
Suomennos: Otukka ja Aveil
Oikoluku: Aveil
Osa keittiömestareista kutsuu niitä kyyhkyläisiksi.
Romanttinen ruokalaji erityiseen hetkeen.
Hyvin valmistettuina ne ovat pehmeitä kuin voi.
Ne voidaan valmistaa grillissä, täyttää riisillä tai ohralla.
Ne voi paahtaa, hauduttaa tai jopa paistaa.
Mutta ei ole suurempaa syntiä kuin ylikypsä viiriäinen.
Ollakseen täydellinen, viiriäisen rinnan pitää punoittaa hieman.
Lintu pitää valita huolella. Sen pitää olla pullea, tai se kuivuu liian nopeasti.
Tarjoan ne mieluiten paahdettuina. Se antaa niille rikkaamman ja voimakkaamman maun.
Ne ovat herkullisia tryffeliraviolin ja metsäsienten kanssa.
Ne voi toki myös keittää sian rakossa madeiran ja konjakin kanssa.
Rakko suojaa viiriäistä ja pitää sen mehukkaana.
Sen voi tarjota timjami- kastikkeessa, kevätsipulien, -
paistettujen salottisipulien ja tryffelien kanssa.
Tryffelit sopivat kaikkiin viiriäisruokiin, sillä ne korostavat hienoa makua.
- Voitko hyvin? - Hyvin. Jatka.
Ne korostavat viiriäisen hienostunutta makua.
Mutta tryffeleihin pitää olla varaa, muuten ne voi unohtaa.
- Alkupalaksi... - Sopiiko, jos muutan puheenaihetta hetkeksi?
- Sopii. - Miksi käyt täällä joka viikko?
Pomoni uhkasi erottaa minut, jos en käy terapiassa.
Miksi hän mielestäsi uskoo sinun tarvitsevan terapiaa?
Tiedätkö mitä?
Minulla ei ole aavistustakaan.
Tilaus. Kaksi alkupalaa.
Leah, viiriäinen ja meriantura pöytään yhdeksän.
Odotan yhä niitä sisäfileitä. Missä ne viipyvät?
Terriini, carpaccio.
Hal Reeves sanoo, ettei lammas ole koskaan ollut näin hyvää.
Niinkö? Mistä hän sen tietää?
Kate, Petersonit ovat täällä. He haluavat kertoa, kuinka loistava olet.
Kiitä heitä, mutta loistava kokki kuuluu keittiöön.
Käy edes tervehtimässä. He ovat parhaita asiakkaitani.
Hetken päästä. Älä keitä niitä liikaa, sillä...
- Niistä tulee kovia. - Kuivia. Ne kuivuvat.
Minusta tulee kova, viiriäiset kuivuvat.
Kate, haluan puhua ensi viikon ruokalistasta.
Myöhemmin.
Sinä olet taikuri. Mieheni veisaa ylistyslauluasi.
On vaikea olla olematta mustasukkainen.
Jumaloin kaikkia, jotka yllättävät makuaistini.
Teille on aina ilo kokata.
- Näemmekö ensi viikolla? - Tietenkin.
Hyvää yötä.
Hauska nähdä teitä.
Minä sanon, ettei se ole kunnolla valmistettu.
- Mikä on hätänä? - Minä hoidan tämän, Kate.
Te olette varmaankin kokki. Hienoa. Haluan näyttää jotain.
- Ken, älä viitsi. - Vaimoni hanhenmaksa ei ole kypsää.
- Anteeksi? - Tuon uuden alkupalan talon laskuun.
Hanhenmaksani on täydellistä.
Ei ole syytä hävetä, muru. Paremmillakin on vaikeuksia hanhenmaksan kanssa.
Siinä ei ole mitään vikaa. Se on juuri "comme il faut".
- Mitä tuo tarkoittaa? - Comme il faut? "Asianmukainen."
140 asteisessa uunissa, 80 asteisessa vedessä -
25 minuuttia. Ei liian vähän eikä liian kauan. Täydellisen vaaleanpunaista, muru.
Minulle riitti. Menemme jonnekin muualle.
Mennään.
Saanko suositella Kurvin grilliä? He laittavat, miten haluatte.
Montako kertaa olen sanonut? Et voi saada hepulia aina, kun joku ei pidä ruoastasi.
- Älä viitsi. Tyyppi oli moukka. - Maksava asiakas.
Jos hän sanoo, ettei hanhenmaksa ole kunnollista, se ei ole.
- Hanhenmaksa on julmaa eläimille. - Tämä ei kuulu sinulle.
Jos et olisi yksi kaupungin paremmista kokeista, erottaisin sinut heti.
Yksi paremmista? Mitä tuo tarkoittaa?
Hän sanoi sen minua ärsyttääkseen.
- Vai mitä? - Miten vain haluatte.
Sinulle ei ole viestejä.
- Miten menee? - Hyvin, Frank.
Hyviä hummereita Mainesta. Tuo on pieni. Katso tätä.
Toimita ne minulle 14:30 mennessä. Lähetä nuo pienet La Fontaineen.
Kate! Kuka on paras ystäväsi?
- Saitko sen? - Pyysitkö sitä?
Kultainen tiilikala? Bob!
- Vain sinulle. - Ne ovat kauniita.
Kauniita, kultaisia tiilikaloja.
- Kauniita. - Anna suukko. Anna suukko.
Miksi minä en saanut suukkoa?
Sinä et saanut suukkoa, koska sinulla ei ole oikeaa tavaraa.
- Miksi sinä tätä sanot? - En näe yhtään tiilikaloja.
Minä tässä. Ilmoitan vain aikataulusta. Meidän pitäisi olla siellä yhdeksältä.
Hyvä on. Palaan sitten siihen mennessä.
Mitä sinä teet? Luet tietysti reseptiä.
Älä ole naurettava. Minulla on muitakin harrastuksia.
- Totta kai on. Sano yksikin. - Mitä Zoelle kuuluu?
Hurmaavaa. Hän on muuttunut paljon siitä, kun viimeksi näit hänet. Etkö olekin?
- En tiedä. - Mitä te haluatte illalliseksi?
Älä meistä huoli. Nappaamme pizzat tai jotain.
Enpä usko. Mistä Zoe pitää nykyisin?
- Hän syö kaikkea, kuin imuri. - Äiti!
Soitan, kun olemme lähempänä. Sano hei Kate-tädille.
- Hei, Kate-täti! - Hei, Kate-täti.
- Hei, tulitko juuri? - En, unohdin jotain.
- Miten menee? - Hyvin.
Oletko töissä illalla? Tiedän mahtavan thai-ravintolan.
Olen töissä pari tuntia. Sisareni tulee kylään tyttärensä kanssa.
En luovuta näin helpolla. Jonain päivänä suostuttelen sinut syömään kanssani.
Sean, pakko sanoa, etten yleensä tee sitä.
- Etkö syö? - Käy päivällistreffeillä.
- Entä aamiainen? - Sinä asut samassa talossa.
En tapaile saman talon asukkaita. Se on sääntö.
Sinulla on paljon sääntöjä.
Etkö sanonut unohtaneesi jotain?
- Aivan niin. Kiitos. - Ole hyvä.
Mitä vikaa säännöissä muka on?
En ole mikään pomottaja.
Haluan vain, että asiat tehdään oikein.
Sen vuoksi yleensä teen kaiken itse.
Tiedätkö, miten hankalaa on hoitaa 40 annosta samaan aikaan?
Toivottavasti pidät kampasimpukoista.
Emmekö sopineet, ettet laita minulle enää ruokaa?
En laittanut sitä sinulle. Kokeilin vain uusia juttuja.
Kenelle muullekaan sen antaisin?
Tällä viikolla kokeilemme jotain uutta.
Kysyn sinulta kysymyksiä, ja sinä vastaat niihin.
Paljonko on aikaa viimeisestä suhteestasi?
- Eikö tuo ole aika henkilökohtaista? - Tämähän on terapiaa.
Kauanko?
- En tiedä. Kolme vuotta, ehkä neljä. - Kumpi lopetti sen?
- Minä. Hänestä tuli liian vaativainen. - Millä tavalla?
Kahden vuoden jälkeen hän halusi, että muutamme yhteen.
Maistoitko sahramikastiketta?
Mitä pahaa on yhteenmuuttamisessa?
Hän pyysi minua luopumaan asunnostani. Miksi minä niin tekisin?
Muutan, hankimme yhteisen paikan, sitten hän lähtee. Missä silloin olisin?
Luoja.
Kastike on todella hyvää.
Kiitos.
- Missä on pöydän 12 hummeri? - Tulossa.
Minä olen näyttelijätär enkä tee sitomiselokuvia alasti.
Maailmassa riittää pervoja. Tyyppi pöydässä 10 on pahin. Joka viikko uusi bimbo mukana.
Mikäli hän kyttää tissejäni vielä kerran, hän saa katua sitä.
- Hitto, Carlos! Katso, mihin menet! - Olkaapa tarkkana kaikki!
Kaksi hummeria heti. Viivytä yhdeksikköä.
- Olen pahoillani. - Älä anna tuon toistua.
Hummerit loppuvat, kun lähden.
Meiltä ei lopu mikään, pärjäämme kyllä. Nesteytä.
- Olet jo oikea äiti. - Pitäähän minun harjoitella.
Kiitos.
Vastatkaa joku.
Mikäli se on sisareni, sanokaa, että hän sanoi kello yhdeksän. En ehdi aiemmin.
- Se on sinulle. - Ota viesti.
Sinun on parasta vastata tähän.
- Haloo? - Yksi valmis.
Puhelimessa.
Neiti Armstrong? Olen tohtori Burton, puhuimme puhelimessa.
Zoe pärjää hyvin. Hän toipuu kyllä.
Onko hänelle jo kerrottu?
Ajattelimme, että hänen on paras kuulla se perheenjäseneltä.
Tiedättekö, mistä tavoitamme Zoen isän?
Hän ei ole koskaan... En edes tiedä hänen nimeään.
Tohtori Burton ensiapuun.
Olen pahoillani.
Minun pitää mennä. Tulen katsomaan häntä myöhemmin.
Selvä.
Hei, Zoe.
Missä äiti on?
Onko hän kuollut?
On, eikö olekin?
Kyllä.
Sinulle on yksi uusi viesti.
- Hei, minä tässä! - Ja minä!
Halusimme vain ilmoittaa, että olemme myöhässä. Liikenne on kamalaa. Älä hermostu.
Ei enää viestejä.
Tämä on hieno Dolcetto vuodelta 2002. Osaatteko sanoa, mistä se tulee?
- Luultavasti Piedmontista. - Etelä-Australiasta. Adelaide Hillsistä.
Mikäli Kate ei löydä minulle sijaista pian, synnytän hellan takana.
Taitaa olla vastoin terveysmääräyksiä.
Bernadette. Katso tämän viinin väriä. Kaunis.
Ja se on valmis juotavaksi.
Kuvailkaa viiniä kolmella sanalla. Kolme sanaa.
Tiesittekö, että hän on tulossa?
- Mitä sinä teet? - Miten niin?
Luulin, että pidät pari päivää vapaata.
- En. - Oletko varma?
Kyllä.
Tarvitsen ankan, kaksi raakaa pihviä ja lampaan kyljykset.
Odotan edelleen niitä sisäfileitä.
Nouto. Viiriäinen ja meriantura pöytään yhdeksän. Liikettä!
- Terriini, carpaccio. - Tarvitsen lisää pannuja, Carlos.
- Hummeriin menee viisi minuuttia. - Tarvitsemme sen heti pöytään 13.
Vielä yksi pihvi, äkkiä.
Kaksi ankanrintaa, kahdet lampaankyljykset. Liikettä!
Miksei tiskillä ole ruokia? Vauhtia! Pöydissä odotetaan!
"Rakas Kate. Vauva on ihastuttava.
Annoin hänelle nimeksi Zoe. Se tarkoittaa elämää.
Nyt, kun hän on täällä, ymmärrän miten iso juttu tämä on minulle yksin.
Mikäli minulle sattuu jotain, -
sinä olet ainoa ihminen, jolle haluan hänet antaa.
Tiedän, että rakastat lastani samalla lailla kuin minä.
Kuuntele nyt minua. Tämän täytyy olla kolmen päivän masennusta.
Rakastan sinua, sisko. Christine."
Kate.
Haluan, että pidät viikon lomaa.
Tämä ei ole ehdotus, vaan käsky.
Hei, Zoe.
- Laitoin sinulle jotain herkullista. - Minun ei ole nälkä.
Selvä.
- Tiedätkö, että pääset pois perjantaina? - Kyllä.
Meidän pitää puhua siitä, mitä nyt tapahtuu.
Voinko palata kotiin?
Valitettavasti et.
Miksen?
Olisit siellä yksin.
Äitisi pyysi minua huolehtimaan sinusta.
Joten sinä tulet minun luokseni. Sopiiko?
Keittiö on tuolla.
Olohuone.
Tämä on minun huoneeni. Kylpyhuone.
Tästä tulee sinun huoneesi.
Tämän nimi on Nelly. Minulla on ollut se 3-vuotiaasta. Sillä on koko perhe.
Sinun pitää nähdä muut eläimeni.
Zoe, ruoka on valmista!
Selvä on!
Bon appetit.
Onko kaikki hyvin?
Mikä hätänä? Eikö sinulla ole nälkä?
- Voinko mennä huoneeseeni? - Toki.
Minun pitää piipahtaa ravintolassa. Pärjäätkö yksin vähän aikaa?
Kyllä.
Jos tarvitset, ykkösessä on kännykkäni numero ja kakkonen soittaa ravintolaan.
Se on ihan lähellä, joten pääsen takaisin hetkessä, jos soitat.
- Ymmärsitkö? - Kyllä.
En ole kauan.
Hei.
Hän sanoo: "Katso tähtiä ja tärise lemmestä."
Iltaa, keittiömestari.
Herttinen! Se olette te.
Rukoilen teitä. Kertokaa sahramikastikkeenne salaisuus.
Anteeksi mitä?
Kuunnelkaa tätä. Juuri nyt.
"Maalaa tähdet. Maalaa ne kaikki."
Te olette jousisektioni.
"Aamulla herään."
"Tämä on rakkautemme."
Kaikki mukaan: "Rakkaudellamme."
Hyvä on. Takaisin töihin!
- Kuka te luulette olevanne? - Nicholas Palmer.
Saanko sanoa, että maailma olisi synkkä ja masentava -
ilman viiriäisiänne tryffelikastikkeessa.
Meidän pitää puhua.
- Olisit voinut edes kysyä minulta. - Olen pahoillani, en voinut odottaa enää.
Hän oli saatavilla. Minun piti toimia nopeasti.
En kaipaa mielipuolta keittiööni.
Ei hän ole mielipuoli, vaan hieman eloisa. Luoja tietää, että kaipaamme sitä täällä.
Eloisa? Lasketko leikkiä? Tyyppi kuvittelee olevansa Pavarotti.
- Iltaa. Onko teillä varaus? - Kyllä. Nimellä Matthews.
Matthews. Aivan. Saanko ottaa takkinne?
Minä näytän teille pöytänne.
Tarjoilija tulee pian.
Kun otin tämän paikan, vaadin ainoastaan, että saan valita työtoverini.
Leah olisi pärjännyt hyvin ilman minua pari päivää.
Sinun pitää antaa hänelle mahdollisuus. Hän on loistava kokki.
En tiedä hänestä mitään.
Luottaisit minuun. Hän oli Il Trevison apulaiskeittiömestari.
Sinä palkkaat italialaisen ravintolan apulaiskokin, ja minut panet terapiaan?
Meillä kävi tuuri. Peninsula tarjosi hänelle keittiömestarin paikkaa.
- Miksei hän ottanut sitä? - Hän sanoi haluavansa työskennellä kanssasi.
Zoe?
Herää, Kate.
Koulu alkaa yhdeksältä.
Kello on 8:20.
Voi ei.
Pukeudu! Olet jo pukeissa. Hetkinen.
Tarvitsetko mitään? Kyniä tai paperia?
Heillä yleensä on niitä.
Laitoin sinulle lounaan eilen. Toivottavasti pidät ankasta.
Mennään.
- En löydä kaulaliinaani. - Älä huoli.
- Et saa myöhästyä ensimmäisenä päivänä. - Tarvitsen kaulaliinani.
Käytä minun huiviani. Etsimme sinun sitten myöhemmin.
Etsitään kaulaliinasi.
Tässä se on.
Tämä?
- Siinä se on! - Hienoa.
Se oli helppoa.
Mennään.
Lounaasi.
Avaisitko oven?
- Mikset avannut ovea? - En saa avata ovea vieraille.
Selvä. Se on viisasta.
- Hei, Sean. - Lainaisitko kahvia? Minulta loppui.
Toki. Olemme jo myöhässä, mutta... Hetkinen.
Huomenta. Minä olen Sean. Minä asun alakerrassa.
Sinä olet varmaan Katen sisarentytär, Zoe?
Minun lapseni ovat sinun ikäisiäsi.
He ovat minulla tämän viikonlopun. Oletko sinä täällä?
- Tässä, ole hyvä. - Kiitos.
- Hyvää ainetta. - Aivan.
No niin. Mennään.
- Kiitos eilisistä thai-nuudeleista. - Ei siitä ollut vaivaa.
Se oli kilttiä.
Tästä menet kai sisään?
- En minä tiedä. - Hyvä. Mennään.
Kaikki menee kyllä hyvin.
Neiti Armstrong? Minä olen Ellen Parker, johtajatar.
Sinä olet varmaankin Zoe. Hauska tavata.
Vien sinut luokkaasi tapaamaan opettajasi.
Jonkun täytyy sopia tähän paremmin.
En tiedä, mitä tehdä lapsen kanssa. Varsinkaan äitinsä menettäneen kanssa.
Miten niiden aivot toimivat?
En saa häntä syömään mitään laittamaani.
- Pitääkö minun pakottaa hänet? - Ehkä hän ikävöi äitinsä keitoksia.
Sisareni ei laittanut ruokaa.
- Hän lämmitti. - Siinä se.
Ehkä Zoe haluaa jotain tuttua. Vähemmän hienostunutta.
- Mitä sinä söit lapsena? - Se ei ole sama asia.
- Mitä sinä tarkoitat? - Äitini oli mahtava kokki.
Minä olin ainoa, joka arvosti sitä.
Ottiko isäsi ruoanlaiton hoitoonsa, kun äitisi kuoli?
Ei. Hän ei hoitanut mitään.
Olimme onnekkaita, jos edes näimme häntä illallisella.
- Kuka teistä sitten piti huolta? - Pitääkö meidän puhua tästä nyt?
Hyvä on.
- Entä kalapuikot? Lapset pitävät niistä. - Kalapuikot?
- Pakastettuja, leivitettyjä... - Minä tiedän, millaisia kalapuikot ovat.
En usko, että maksan näistä ehdotuksista.
Kalapuikot.
- Opitko mitään kiinnostavaa? - En.
Entä mitään ikävystyttävää?
En.
- Millainen opettaja oli? - Kalju.
Sepä kiinnostavaa.
Kalapuikkoja.
Ajattelin, että en tiedä sinusta paljonkaan.
Olemme sukua, enkä edes tiedä, mikä on lempivärisi.
- Punainen. - Punainen? En tiennyt sitä.
Rakastan punaista. Se on mahtava väri.
Mikä on lempinumerosi?
- Ei sinun tarvitse tehdä tätä. - Tehdä mitä?
Yrittää niin kovasti.
Tullaan!
Hei, minä olen Charlotte.
- Välitystoimistosta? - Odotatko jotain toista Charlottea?
En.
Voinko tulla sisään?
Totta kai. Tule sisään.
Hetkinen.
Sanoinhan, etten tarvitse vahtia. En ole enää mikään vauva.
Enhän voi jättää sinua jatkuvasti tänne yksin.
- Miksi et? Olen aivan kunnossa. - Sinä telkesit oven. Muistatko?
Minulle maksetaan, kun tulen tänne.
Tiedän. Huomaan, että toit jotain luettavaa Zoelle.
Se on graduani varten. Nopeasti mutatoituvat tappajavirukset. Ebola ja sen sellaiset.
Pidä hauskaa töissä.
22 Bleecker, voinko auttaa?
Pöytä viidelle? Kyllä. Voin hoitaa sen.
- Minä tiedän. - Kyllä.
Miten haluat valmistella bassit tänään?
Kerro niille, että ne tarjotaan tärkeille ihmisille.
- Etkö pidä musiikista? - Se häiritsee henkilökuntaani.
Olit oikeassa, Nick. Pavarotti parantaa seksiä.
Hauska kuulla. Bocellikin on hyvä, mutta vain yhden yön juttuihin.
Täysi. Vatsa. Nyt.
Kiitos.
Minä ja vauva. Tupla-annos, kiitos.
Bernadette... Bernadette.
Riittää.
David, Victor. Siihen tulee pelkästään miehiä.
- Minä pärjään kyllä. - Onnea.
John.
- Pomo? - Ei kiitos.
Herkullista.
Ruokaa voi arvioida vain täydellä vatsalla. Nälkäisenä se maistuu todellista paremmalta.
En koskaan syö iltapäivällä.
Isoäitini kuiskasi tämän reseptin korvaani kuolinvuoteellaan.
Hän toi sen vanhasta maasta, ja laitoin sitä varta vasten sinulle.
- Oletko nyt tyytyväinen? - Oikein tyytyväinen.
Luulin, että isoäitisi asuu Miamissa.
Tuota...
Luulimme, ettei hän selviä siitä. Se oli kuin ihme.
Se oli ihme.
Sinä hoidat nuo ruokalajit, ja minä nämä. Siten emme ole toistemme tiellä.
Sinun puoliskosi on suurempi.
Hyvä on. Tässä onkin vaativia lajeja.
Lihaa, kalaa, jänistä.
Esitys alkaa, kaverit! Liikettä!
15, kaksi terriiniä, yksi meriantura, kaksi lammasta.
Seitsemän, carpaccio.
- Oletko maustanut sen oikein? - Olen.
Menettelee.
Missä minä olinkaan? Missä lampaani on?
- Tarvitsen sitä. - Saat sen kohta takaisin.
- Saanko kysyä jotain? - Onko minulla vaihtoehtoa?
Missä opit laittamaan ruokaa noin hyvin?
- Äitini opetti. - Todellako?
Luulin, että opiskelit Alain Passardin luona L'Arpegessa, tai jotain sinnepäin.
Opiskelinkin. Mutta äitini oli parempi eikä hän heitellyt minua lautasilla.
Tarvitsen enemmän tilaa.
- Miksi olet noin vihainen minulle? - En ole vihainen sinulle.
- Näytät vihaiselta. - Tämä on minun keittiöni.
Olen raatanut päästäkseni tänne enkä anna sinun viedä sitä minulta.
Miksi luulet, että haluan viedä sen sinulta?
Mitä muutakaan voisit haluta?
Kohtelet minua kuin koiraa, Larry. En ole koira.
Olen ihminen! Ihminen, kiro...
Olen pahoillani, minulla on koe-esiintyminen.
Voisitko mennä?
En tarvitse tätä paikkaa. Pääsen töihin mihin haluan.
Haluaisin työskennellä täällä, koska on kunnia laittaa ruokaa kanssasi.
Mutta työskentelen mieluummin paikassa, johon olen tervetullut.
Jos haluat minun lähtevän, sano se.
Voitteko kertoa, mitä täällä tapahtuu?
No?
Minne sinä olet menossa?
Olen pahoillani, Paula. Sinun pitää löytää joku toinen.
- Mitä sinä olet tehnyt? - Minä en tehnyt mitään.
Pyydän sinua, Nick. Me tarvitsemme sinua.
- Haluan kuulla sen häneltä. - Tämä on minun ravintolani.
Ravintola voi olla sinun, mutta keittiö on hänen.
Ilman häntä, -
tämä olisi vain kasa kuumaa rautaa ja likaisia astioita.
Hän päättää.
Kate.
Vaikuttaa siltä, ettei minulla ole vaihtoehtoa.
- Haluatko, että jään? - Enkö jo sanonut niin?
En kuullut niitä sanoja.
Haluan, että jäät.
Mielelläni. Luulin, ettet koskaan pyydä.
Sinä olet tulessa.
Tiedän, että teitä pelottaa. Kaikki on hyvin, sillä minä olen täällä.
Jos teitä pelottaa kovasti, herättäkää minut, niin pidän teitä kädestä.
Varsinkin sinua, Louie. Sinä olet pienin.
Zoe? Hei.
Milloin Charlotte lähti?
En tiedä. Jokin aika sitten.
Siellä näyttää mukavalta.
Minulla on ajatus.
Entä jos tulisit mukaani ravintolaan huomenna?
Hyvää yötä.
Älä.
Olen yrittänyt kaikkea. Hän ei syö mitään, mitä laitan.
Mikset anna hänelle tavallista lastenruokaa?
Oletko jutellut terapeuttini kanssa?
Kaksi hanhenmaksaa, tartar, kaksi keittoa ja vuohenjuusto.
Haista.
Se on basilikaa.
Suurimmat ihailijasi haluavat tavata sinut.
Voitko viimeistellä viitospöydän ankan, Leah? Minun on pidettävä tauko.
Haluan terriinin, kaksi keittoa ja lingustiinin.
Pöytä 12 alkaa hermostua. Onko se pian valmis?
Pidä tätä.
Ankka, bassi ja kohokas.
Jätä minullekin vähän.
Muinaisessa Roomassa miehet söivät basilikaa ennen -
koulutansseja päästäkseen eroon pahanhajuisesta hengityksestä.
Tosi juttu.
Kiitos.
Ei muinaisessa Roomassa ollut koulutansseja.
Eikö? Oletko varma?
Minä luulin, että oli.
- Nähdään huomenna. - Kiitos.
Hyvää yötä.
Minne sinä menet?
- Hei, Bob. - Hei, Kate. Miten menee?
- Hyvin. Mitä sinulla on? - Tuoretta tonnikalaa.
Tuli 5 minuuttia sitten. Tuolla on pikkukelttejä.
- Mitä takanasi on? - Coloradoja.
- Otan niitä. - Uskomattoman tuoretta.
Katso tätä. Maku on täydellinen.
Hyvää huomenta. On tiistai, helmikuun 28. päivä, ja kello on yhdeksän aamulla.
Zoe.
Herää! Myöhästyt koulusta.
Tässä ovat kenkäsi. Mennään!
Sano, että tämä oli minun syytäni.
Neidit, tänään on onnenpäivänne. Sain uuden lähetyksen.
Nämä tulevat Modenasta, Montferratosta ja Bolognasta.
- Nuuhkaise. Parman musta tryffeli. - Ei hassumpaa.
- Mitä sinulla on valkoisena? - Paras tuotteeni.
Erittäin vaikea löytää tähän aikaan vuodesta.
- Keneltä sinä tämän sait? - En koskaan paljasta lähteitäni.
- Paljonko valkoiset maksavat? - 2 200 puolelta kilolta.
- Voi luoja! - Ne ovat Albasta.
Ei, vaan luulen, että lapsiveteni meni.
- Mitä? Lasket varmaan leikkiä. - En todellakaan laske.
- Hyvä luoja. Oletko kunnossa? - En tiedä.
- Voitko soittaa hätänumeroon? - Ei poliisia!
Ei poliisille, vaan tarvitsemme ambulanssin. Hän alkaa synnyttää.
Luoja! Pysy rentona.
Raskaana oleva nainen Bleekerin ja Charlesin kulmassa. Bleeker street 22.
Lapsivesi meni juuri. Bleecker 22, Charlesin kulmassa.
Hyvä, kiitos. Hengitä näin.
Hengitä.
Voi ei!
Vasemmalle. Tuohon portaiden eteen. Pysäyttäkää tähän.
Odottakaa.
Voi, Zoe.
- Olen pahoillani. - Unohdit minut.
- Ei se sitä ole. - Unohdit minut.
Leah sai vauvan, ja minun piti viedä hänet sairaalaan.
Unohdit minut silti.
Hyvä on, unohdin sinut.
Olen hyvin pahoillani.
Tulehan, Zoe. Mennään kotiin.
Zoe, tule nyt. Tänne jäätyy.
Zoe! Vauhtia!
Zoe, olen pahoillani. Mokasin pahan kerran.
Tiedän, että teen kaiken väärin.
Mutta yritän parhaani.
Voitko keksiä jotain, millä voisin korvata tämän sinulle?
- Tarkoitatko toivetta? - Niin.
Toivot jotain, ja minä yritän saada sen toteutumaan.
Vastineeksi sinä annat minulle anteeksi.
- Voinko säästää sen myöhemmäksi? - Toki.
Kate.
Et sinä kaikkea tee väärin.
Ne ovat hyvin kalliita.
Porkkanat ovat sitten aivan toinen juttu.
Täältä tulee. Montako vielä?
- Kate? - Niin?
- Oletko huomenna töissä? - En.
Eikä Nickkään ole huomenna töissä?
Sunnuntaisin olemme kiinni.
Miten niin?
Mitä tuo oli?
Se on toiveeni.
Tämä oli Zoen ajatus, ei minun.
- Tuon arvasinkin. - Hän sanoo haluavansa italialaista ruokaa.
- Sinun keittiösi, vai minun? - Eikö olisi kätevämpää tehdä se täällä?
- Selvä, menemme meille. - Minun keittiöni on täysin varusteltu.
Upeaa. Sopiiko puolilta päivin? Minä teen ostokset.
- Eikö sinua palele? - Hän on myöhässä.
Miehet!
Tulen ihan kohta.
Tullaan!
- Tarvitsetko apua? - Pärjään kyllä.
Tännepäin.
Hyvää iltapäivää, keittiömestari. Herkkuja! Missä keittiö on?
Täällä.
Apukokki, esiliina päälle.
- Onko sinulla valurautapannua? - Tietenkin on.
Hyvä.
Ei, ei. Näpit irti Tupperwarestani.
Tänä iltana Zoe ja minä teemme päivällisen. Ainoastaan me.
- Minä voisin auttaa. - Tämä on toiveeni.
Tänä iltana teemme pizzaa!
Apukokki, tuopa pizzapannut.
Jauhoja ja munia. Pääsemme pyörittämään taikinaa.
Paina sormillasi näin.
...sitten voi ostaa lemmikin, mutta siihen tarvitaan rahaa.
Kun olet valmis, heilautat sen ilmaan näin.
Tämä opetetaan ensimmäisenä. Molemmin käsin. Tämä pitää osata.
Sitten pitää laulaa kuin italialainen.
Ja lätsäytät sen pöytään näin.
Muista, mitä sanoin. Kyllä sinä osaat.
Kate! Olemme valmiita.
Ilman kenkiä.
Sulje silmäsi ja tule kanssani.
- Mikä on näin salaista? - Kohta näet. Älä kurki.
Olemme lähes perillä.
Avaa silmäsi. Yllätys!
- Emme taida syödä pöydän ääressä. - Ei meillä ole pöytää. Olemme safarilla.
Ymmärrän.
- Unohditte lautaset. - Istu alas.
- Emme tarvitse lautasia. - Ei lautasia?
Likaiset lautaset houkuttelevat isoja kissaeläimiä.
Emmehän me niitä tänne halua.
- Kuka mahtoi tehdä pizzan? - Minä! Minä!
Todellako?
Olit niin lähellä!
- Mikään ei liikkunut. - Puhkaisit silmäni, mutta ei se haittaa.
Tuo on vampyyri.
Se kuningas... Leijonakuningas!
- Minun pitäisi viedä hänet sänkyynsä. - Saanko minä viedä hänet?
Kiitos.
Missä sinä kävitkään kokkikoulun?
- Pikkupoikana istuin isoäitini polvella... - Niin, Miamissa. Aivan.
Pittsburgissa, itse asiassa. Isä oli metallityöläinen.
- Kävithän kuitenkin kokkikoulun? - Älä hulluja puhu. Se oli tyttöjen touhua.
Highschoolin jälkeen lähdin reissaamaan Italiaan.
Koko kokkiurani alku oli tyttö nimeltä Sophia.
- Sophia? - Hän oli ensirakkauteni.
Vanhempi nainen, 19-vuotias.
Hänen isällään oli trattoria Toscanassa. Hän oli loistava kokki ja opetti minua.
Sophia sanoi meidän olevan vain ystäviä, ja hän otti minut töihin.
Rakastuin tulisesti ruokaan. Italialaiseen ruokaan.
Kaikkeen italialaiseen.
Mitä Sophialle tapahtui?
Hänen isänsä sai tietää, mitä puuhasimme ja heitti minut ulos.
- Mikä vahinko. - Minulle avautui uusia ovia.
Vietin pari vuotta työskennellen eräissä Milanon parhaista ravintoloista.
Miksei sinulla jo ole omaa keittiötä tähän mennessä?
En tiedä.
Ei ole tainnut oikea tarjous osua kohdalle.
Mitä tekisit, jos saisit, mitä haluaisit?
Minähän sain haluamani.
- Tein sen tänä aamuna. - En ole jälkiruokaihminen.
Et ole maistanut tiramisuani.
Taidan ollakin jälkiruokaihminen.
Tiesitkö, että Italiassa "tiramisu" tarkoittaa "jumalten ruokaa"?
Eikä tarkoita.
Ainakin sen pitäisi.
Sinulla on hieman kermaa tuossa.
Minun pitäisi lähteä.
Olet huivini päällä.
Aivan. Anteeksi.
Hyvää yötä.
- Hän on niin ennalta-arvaamaton. - Millä tavoin?
Kaikin tavoin.
Hän ei koskaan tee oikeita asioita oikeaan aikaan. Hän...
Kate. Elämä on ennalta-arvaamatonta.
Ei minun keittiössäni.
Kykenet varmaan estämään pahimman tapahtumasta?
- Pahimman? - Että hän sietäisi sinua pitempään.
Mitä tämä on? Uutta ole ilkeä potilaallesi -terapiaa?
Vain parhaat terapeutit käyttävät sitä.
Näemme sitten koulun jälkeen. Mukavaa päivää.
- Hei, Kate. - Olemme ajoissa!
- Ehditkö jutella hetken? - Toki.
Olen jutellut Zoen opettajan kanssa. Zoe on nukkunut tunneilla paljon.
Tiedätkö, miten hän sen selittää?
Hän sanoo tekevänsä töitä yömyöhään.
Hän on kertonut tovereilleen olevansa töissä keittiöapulaisena -
sinun ravintolassasi ansaitakseen elatuksensa.
Niinkö?
Jos todella uskoisin, että Zoe työskentelee öisin ravintolassa, -
joutuisin ottamaan yhteyttä lastensuojeluviranomaisiin.
- Se ei ole tarpeen. - Tiedän sen.
Paras vaihtoehto on aina se, että lapsesta huolehtii sukulainen.
Olisi kurjaa, jos Zoe huostaan- otettaisiin kaiken kokemansa jälkeen.
Mutta uskon, että hoidat tämän asian, eikä niin pitkälle tarvitse mennä.
Pidän Zoeta silmällä, ja me juttelemme taas pian.
Sitten herra Danielsin puhelin soi ja hän puhuu koko tunnin ajan. Se oli hassua.
Zoe, meidän täytyy jutella.
Et voi enää tulla töihin kanssani.
Miksen?
Koska pelkään, että sinut otetaan minulta pois.
- Minusta on mukavaa olla ravintolassa. - Tiedän sen.
Pikkutytöt eivät vain saa valvoa niin myöhään.
- Et halua minua sinne. - Tuo ei pidä paikkaansa.
Sinun vain täytyy saada nukkua kunnon yöunet.
Ymmärrätkö?
- Ethän halua huostaanotetuksi? - Mitä väliä?
Et kuitenkaan halua minua!
Zoe.
Zoe!
Zoe, pysähdy!
Anna minun mennä!
Haluan äidin, en sinua!
Zoe?
- Voinko tulla? - Et.
Zoe, kiltti. Olen pahoillani.
Mene pois.
- Hei, pojat. Onko isänne kotona? - On. Isä!
- Hei. - Hei, Sean.
- Kuinka voit? - Hyvin. Voinko pyytää palvelusta?
Toki.
Tämä tulee viime tipassa, mutta minun pitää mennä töihin, ja riitelimme Zoen kanssa.
- Tuleeko hän tänne vai käynkö teillä? - Voisitko silloin tällöin vilkaista häntä?
Ilman muuta. Pelatkaa sisällä, pojat.
- Onko sinulla avainta? - Kyllä vain.
- Kiitos, Sean. - Kuinka jakselet?
- Tämä kaikki on aika uutta minulle. - Tiedän, mikä saattaisi auttaa.
Soita tälle Annalle. Hän pärjää lasten kanssa. Pelasti minutkin avioeroni jälkeen.
Hän voi varmaan vahtia Zoeta tarvittaessa.
- Kiitos. - Eipä kestä.
Pojat, jos aiotte pelata Irlannin joukkueessa, joudutte treenaamaan.
"Neiti Armstrong tarjosi tryffeliä endiivisalaattipedillä -
silkkisen, kevyesti höyrytetyn pallasfileen kera.
Koko komeuden kruunasi sahramivaahdon aaria."
Kaveri ei osaa päättää, oletko kokki vai säveltäjä.
"Tryffeliviiriäisen taiteellinen esillepano ilmaisi selkeästi, -
että hänellä on nyt rinnallaan omaa tyyliään korostava apukokki."
- Sanotaanko siinä niin? - Halusin vain tietää, kuunteletko.
- Näytät tarvitsevan paukun. - En koskaan juo töissä.
- Kerro, mitä muuta et koskaan tee. - Mitä tarkoitat?
Et koskaan syö jälkiruokaa, et koskaan juo töissä.
Tavallaan toivon, ettet koskaan lähde ulos oopperaa laulavien miesten kanssa.
En koskaan lähde ulos oopperaa laulavien miesten kanssa.
Minullakin on kysymys.
Mitkä ovat ranskalaisen keittiön kolme salaisuutta?
- Kaikkihan ne tietävät. - Niinkö?
- Mitkä ne sitten ovat, herra kaikkitietävä? - Voi, voi ja voi.
Sinähän olet hyvä!
Ei sinun olisi tarvinnut tehdä tätä, enhän ole edes juovuksissa.
Sean. Hei!
Nick, tämä on Sean. Hän asuu alakerrassa.
Tässä on Nick. Me kokkaamme yhdessä.
- Mitä kuuluu? - Et taida asua tässä talossa.
- Mitä Zoelle kuuluu? - Hän nukkuu. Suloinen tyttö.
- Hyvää yötä. - Kiitos, Sean.
Hän on niin mukava. Hän piti Zoeta silmällä.
Hän on niin ystävällinen, ei voisi parempaa naapuria toivoa.
Hän on aina niin...
Hyvä naap...
Ota aspiriini.
Aika nousta ylös, kultaseni.
En halua mennä kouluun tänään.
Arvaa mitä?
Minä en halua mennä töihin tänään.
Ihanko totta?
Tänään me olemme kahdestaan.
"Saanko esitellä koko Bleecker 22:n porukalle oman pienen alkupalani."
- Anna kun katson sitä kuvaa. - Emma Jillian.
- "Kolme kiloa kaksisataa grammaa." - Hän on suloinen!
"Hän ei malta odottaa teidän tapaamistanne. Suukkoja! Terveisin Leah."
Kate on myöhässä.
Hän pyysi vapaapäivää jonkin henkilökohtaisen syyn takia.
Yksi, kaksi, kolme, neljä, viisi, kuusi! Hienoa, Erottaja!
- Hotellin kanssa 1 500. - Ei minulla ole niin paljon.
Kiinnitä, muru. Kiinnitä. Rakastan tätä peliä!
Loistavaa. Kiitos! Mitä tarvitsinkaan?
Yhdeksikön. Anna yhdeksän, niin saan vapaan pysäköinnin.
Nyt lähtee.
- Kyllä! - Ei!
Epäreilua!
Olen rikas! Olen rikas!
- Tiedätkö, mitä tuo tarkoittaa? - Mitä se sitten tarkoittaa?
Sotaa!
Luuletko, että pelkään pientä tyynyäsi?
Mitä välikyljykselle kuuluu? Tarvitsen kaksi bassia.
Pancetta, vuohenjuusto, ostereita, Tartar-pihvi ja grillattu välikyljys.
Kauanko välikyljys kestää, Mario?
Vauhtia!
Tarvitsin sen kohokkaan viisi minuuttia sitten. Vauhtia nyt.
Meillä oli 110 asiakasta tänään. Kaikki meni upeasti.
Olet päässyt sinuiksi menun kanssa, Nick. Toit persoonallisen lisäsi annoksiin.
Kaikki vakituiset asiakkaat huomasivat.
Kiinnostaisiko sinua jäädä taloon vakituisesti?
Se olisi minusta mukavaa.
Jos Katella ei ole mitään sitä vastaan.
- Kuka siellä? - Tiedätkö ollenkaan, mitä kello on?
- Mitä? - On hyvin myöhä.
Ilman sinua keittiö oli hyvin erilainen paikka tänä iltana.
Pärjäsit varmasti aivan hyvin ilman minua.
- Se oli helvettiä. - Kuulostaa paremmalta.
Konjakkia.
Valkoviiniä.
Selleriä.
Purjoa, salottisipulia.
Ja valkosipulia.
Maistuu tryffeliltä.
- En ole... En usko... - Älä ajattele.
Pannukakkuaika!
Pannukakkuaika.
Missä apukokkini on?
- Pannukakkuja? - Haluatko auttaa?
Nyt käännä se.
Hienoa. Nyt voit avata oman ravintolasi ja antaa sen nimeksi "Zoen paikka".
- Sen nimeksi tulee "Nickin ja Zoen paikka". - Anteeksi vain. Minä puristin appelsiinit.
Selvä. "Nickin ja Katen ja Zoen paikka."
Tuo kuulosti hyvältä.
Älä Zoen nähden.
Zoe, aion nyt pussata tätiäsi.
Miten noloa.
- Kuinka me nyt teemme yhdessä töitä? - Niin kuin aina ennenkin.
Sinä sanot, mitä pitää tehdä, ja minä teen selkäsi takana jotain ihan muuta.
Haluan näyttää teille jotain. Nopeasti!
- Anteeksi, onko teillä kaffir-limen lehtiä? - Tuolla. Jos koskette, ostatte.
- Tiedän. - Mihin tarvitset niitä?
Kohta näet.
- Tässä niitä on. Ole hyvä. - Tuoksuu hyvälle.
Pidätkö siitä? Yksi sinullekin.
Mistä tunnen tämän tuoksun?
Sitä on sahramikastikkeessasi.
- Meillä ei taida olla enää salaisuuksia. - Jos koskee...
- Tiedän. Ostan. - Hyvä ostos.
Kaksi dollaria.
Alkuruokaerikoisuutenamme tänään on Hudsonlaaksossa vapaana kasvanutta ankkaa -
talvikurpitsamuhennoksen kera.
Sen lisukkeena tarjotaan kiekkokurpitsaa ja veriappelsiinia -
koristeltuna villisienikastikkeella.
- Sienet tulevat... - Tulevat Cognacin alueelta Ranskasta.
- Mitä pidät? - Mikä se on?
Nick keksi loistavan ajatuksen antaa asiakkaille minijälkiruoat mukaan laatikossa.
- Kuinka itsestään selvää. - Todellakin.
Nick, suosittelit ihanat viinit uudelle ruokalistalle.
Sinun pitää vielä puhua siitä Katen kanssa.
John, kerro parsa-annoksesta.
Tarjoamme alkupalana myös, -
ruokahalun herättäjänä, -
parsaa, kevätsipulia ja vesimeloniretiisiä.
Nick, pöytä kahdeksan pariskunta haluaa kiittää. He ihastuivat bassiin.
- Kate on vastuussa annoksista. - Ei Kate pahastu, hän ei halua tulla saliin.
Mielenkiintoista. Mitä muuta voit kertoa Katesta?
Minä en ala riidella tästä. En välitä siitä, kuka saliin menee.
Mutta jos se olet sinä, yritä olla puukottamatta valittajia.
- Älä minua katso. - Sinä ja minä. Tuonne. Heti.
- Mitä on tekeillä? - Mitä tarkoitat?
Käännän selkäni pariksi päiväksi, ja täällä alkaa heti: "Nick, viini, Nick, asiakkaat..."
Hän tarjosi minulle paikkaasi.
Mitä?
Mikset kertonut minulle?
- En voi uskoa tätä! - En halunnut hermostuttaa. Aioin kertoa.
Tiesin alusta saakka, etten voisi luottaa sinuun.
- Et pysty luottamaan kehenkään. - Totta puhut.
- Et ole koskaan luottanut kehenkään. - Onko ihme, kun tällaista tapahtuu?
Miksei sinulla ollut sisua ottaa omaa keittiötä, vaan tulit valtaamaan minun?
- Niinkö sinä luulet? - Täsmälleen.
Tiedätkö, Kate...
Joskus voi päästää ihmisiä sisälle.
- Ehkä jonain päivänä ymmärrät sen. - Et käsitä. Tämä paikka on elämäni.
- Tämä määrittelee minut. - Eikä määrittele.
Vain pienen osan sinua.
- Anna, minä tulin. - Hei.
- Miten meni? - Taisimme pärjätä hyvin.
- Pelasimme Monopolia. - Kumpi voitti?
Zoe.
- Kiitos paljon, Anna. - Nähdään huomenna. Hyvää yötä.
Viestit. Sinulla on yksi uusi viesti.
Maanantai, kello 23:54.
Ja ihan vain tiedoksesi, minä kieltäydyin tarjouksesta.
Ei muita viestejä.
Ja ihan vain tiedoksesi, minä kieltäydyin tarjouksesta.
Kate.
Oletko vieläkin hereillä?
Missä Nick on?
Hän meni kotiinsa töiden jälkeen.
Alahan nukkua, on jo myöhä.
Kate?
Voit nukkua Louien kanssa, jos haluat.
Oletpa suloinen, kulta.
Hän tarvitsee sinua, minä pärjään kyllä.
Hyvää yötä.
Sinulla ei ollut oikeutta ajaa häntä pois. Tämä on minun ravintolani.
- Sen olet tehnyt täysin selväksi. - Saat etsiä sijaisen nopeasti.
Et tarvinnut apuani edellisenkään kanssa.
Hyvä on, etsin jonkun.
Niin kuin todistus? Ei minulla sellaista paperia ole, -
mutta tuollahan ihmiset ajavat ilman ajokortteja -
ja osaavat silti ajaa...
Minä olen erikoistunut lihaan.
Käsittelen lihaa koko ajan. Makkaraa, pihviä...
Olen tunnettu vietnamilaisista porsaan- kyljyksistäni, perunamuusista ja parsasta.
Tulen hyvin toimeen ihmisten kanssa. Olen erittäin ihmisrakas.
Olen ihmisrakas.
Olen joukkuepelaaja, kunhan kaikki tottelevat käskyjäni.
Sattui pieni väärinkäsitys keittiömestarin kanssa.
Ja johtajan ja omistajien kanssa.
"Olet erotettu" kuulostaa niin rankalta, -
mutta uskon, että erkanimme myönteisessä mielessä.
Miksei Nick tule enää käymään?
Me tavallaan riitelimme.
- Mistä? - Hölmöistä aikuisten jutuista.
Mikset halua kertoa minulle?
- Ei se sitä ole. - Tuleeko hän koskaan enää?
Ei tule, kultaseni.
Zoe.
Zoelle rakkaudella, äiti.
Zoe, oletko hereillä?
Olen valmis.
Oletko aamiaisella?
Zoe?
Nick, minä täällä. Onko Zoe kanssasi?
Hän oli poissa, kun nousin aamulla.
Olen täällä juuri, he eivät ole nähneet häntä.
En tiedä. Kerroin meistä eilen illalla, mutta...
Voi hyvä Jumala.
- Mitä poliisi sanoi? - Käski etsiä asemilta.
- Hän voi olla missä vain. - Hänhän on lapsi.
Hän menisi tuntemaansa paikkaan.
Hän kävi koulussa ja ravintolassa, ei muualla.
Kate, kaikki järjestyy. Kyllä hän selviää.
Ehkä meidän pitäisi tarkistaa, onko hän mennyt takaisin kotiin.
Zoe?
Ehkä hän jätti viestin jonnekin.
Hän ei ole täällä.
Jättikö hän reppunsa? Jos hän ei pakannut mitään...
- Hän ei ottanut Louiea mukaan. - Mitä?
Hän ei karkaisi ilman Louiea.
Petin hänen luottamuksensa. Sotkin kaiken.
- Me löydämme hänet, lupaan sen. - Hän tarvitsee äitiään.
Luulen tietäväni, missä hän voisi olla.
- Tuolla hän on! - Luojan kiitos.
Zoe, oletko kunnossa?
Ole kiltti äläkä koskaan enää tee noin. Pelkäsin jotain tapahtuneen sinulle.
Kultapieni, mikä hätänä?
Pelkään, että unohdan hänet.
Emme koskaan unohda häntä.
Lupaan sen.
Emme koskaan.
Voimme tulla tänne aina, kun haluat.
- Tulethan sisään, Nick? - En tänään, kulta.
- Oletteko vieläkin vihaisia toisillenne? - Emme ole.
Tulehan.
Nähdään ylhäällä.
- Tiedätkö... - Kuule, Kate...
- Haluan vain pyytää anteeksi, Nick. - Älä. Haluan kiittää sinua.
Ajattelin paljon sitä, -
kun sanoit minulta puuttuvan sisua tavoitella haluamaani. Olit oikeassa.
Sen takia otin vastaan työpaikan.
San Franciscosta.
Pääkeittiömestarin paikka uudessa ravintolassa.
Sehän on upeaa.
En olisi kyennyt siihen ilman sinua.
Pääkeittiömestari.
Pöytä seitsemän sanoo halunneensa puolikypsän, ei kärvennettyä.
- Tuo on puolikypsä. - Ei näemmä tarpeeksi.
Tuota raaempana se kävelisi itse ulos.
He ovat mainosväkeä, jotka käyttävät täällä paljon rahaa.
Älä kinaa, vaan paista uusi.
- Yksi puolikypsä pihvi nopeasti. - Tulee.
Missä on kuutosen lammas? Miten viiriäiset?
- Hyvin. - Noutakaa terriini ja carpaccio.
Seiskan kusipää haluaa tietää, oletko koskaan nähnyt puolikypsää pihviä.
- Onko tämä riittävän raaka? - Oletko hullu?
- Kyllä, käyn terapiassakin. - Olen hyvin pahoillani.
- Tuon uuden liinan teille. - Pyydän, saanko minä hoitaa sen?
Ei huono!
Kylläpä tuntui hyvältä.
Halusin vain pihvin!
Olisipa elämällekin keittokirja.
Reseptit kertoisivat täsmälleen, mitä tehdä.
Tiedän, aiot kysyä, että "Miten muuten oppisimme, Kate?".
En aikonut sanoa sellaista.
- Haluatko arvata uudestaan? - En, kerro pois.
Aioin sanoa: "Tiedät sen itsekin.
Itse suunnittelemasi reseptit toimivat parhaiten."
Hetkinen vain.
Sinun kuuluu saada tietää, että on jotain muutakin, mitä en koskaan tee.
Mitä sitten?
En koskaan tunkeudu miehen asuntoon, sido hänen silmiään ja syötä sahramikastiketta -
rukoillen samalla häntä olemaan lähtemättä San Franciscoon.
- Etkö koskaan tee niin? - En koskaan.
Sääli.
- Paistathan sen ensin? - Kyllä, mestari.
Älä unohda keittää kastiketta kokoon.
- Ylität rajan, kultaseni. - Ei pidä paikkaansa.
Lusikkasi on alueellani.
Oli pakko sanoa, että kastikkeesi on ohutta.
Sinuna en puhuisi. Omassa kastikkeessasi on klimppejä.
Olet seonnut.
- Se on täydellistä. - Minä sen päätän.
Olit oikeassa, se on täydellistä.
Pannukakkuja.
Ole hyvä.
Zoe, tuo riittää.
Hei.
Hei, Zoe. Kiitos.